Конюшина гібридна
Конюшина гібридна (конюшина рожева) – Trifolium hybridium L.
Сімейство бобові – Leguminosae.
Опис Багаторічна трав’яниста рослина з стеблом, що піднімається. Листя складне, трійчасте, з ромбічно-еліптичними листочками і ланцетними загостреними прилистками. Квіткові головки кулясті, рожево-білі, запашні, на довгих квітконосах. Висота 30-80 см.
![Конюшина. Цілющі властивості](https://fruit-grower.info/wp-content/uploads/2022/07/008b8e238e46cc9fbde719df0070b513-1.jpg)
Час цвітіння. Червень серпень.
Розповсюдження. Зустрічається у більшості областей України.
Місце проживання. Росте по сирих луках та чагарниках, іноді культивується.
Частина, що застосовується. Трава (стебла, листя, квіткові голівки).
Час збирання. Червень серпень.
Застосування. Рослина має легку проносну, сечогінну, пом’якшувальну, протизапальну та знеболювальну дію.
Настій трави застосовують при застудних захворюваннях, ангінах, лихоманці, грудній жабі, ломоті у всьому тілі (множинному міозиті).
Свіже листя прикладають до шкіри при запальних процесах.
Спосіб застосування.
3 чайні ложки трави конюшини гібридної настояти 2 години на 1 склянці окропу, процідити. Приймати по 1 столовій ложці 4 рази у день.
2-3 столові ложки трави обварити окропом, загорнути у марлю. Подушечки прикладати до запалених ділянок шкіри та хворих місць.
Конюшина лучна
![Конюшина. Цілющі властивості](https://fruit-grower.info/wp-content/uploads/2022/07/665bfb_688c9a8bfec14213a69b954a2390794d_mv2-scaled.jpg)
Конюшина лучна – Trifolium pratense L.
Сімейство бобові – Leguminosae.
Народні назви: дятлина червона, дятель червоний, дятель, золотушна трава, лихоманкова трава, трилисник лучний.
Опис: Дворічна або багаторічна трав’яниста рослина зі складним трійчастим листям з еліптичними листочками, широкими трикутними прилистками. Квітки дрібні, метеликового типу, зібрані в кулясті лілово-червоні головки з обгортками. На листочках трійчастого листя конюшини лучної часто є білуваті плями. Висота 15 – 60 см.
Час цвітіння. Травень – липень.
Розповсюдження. Зустрічається майже по всій території України.
Місце проживання. Росте по луках, узліссях, галявинах, чагарниках.
Частина, що застосовується. Квіткові голівки та листя.
Час збирання. Травень – липень.
Хімічний склад. Рослина містить глюкозиди трифолін та ізотрифолін, ефірну та жирну олії, вітамін С, каротин.
Застосування. Рослина має відхаркувальну, пом’якшувальну, сечогінну, потогінну, протизапальну та антисептичну дію.
Настій або відвар квіткових головок застосовують при недокрів’ї, простудних захворюваннях, кашлі, малярії, золотусі, хворобливих менструаціях, простудних і ревматичних болях і як відхаркувальний, сечогінний та антисептичний засіб.
Зовнішньо настій і відвар квіткових головок вживають як пом’якшувальне, протизапальне і болезаспокійливе засіб, як припарок — при наривах, опіках і ревматичних болях. Подрібнене листя прикладають до гнійних ран і виразок для їх загоєння.
Спосіб застосування.
3 чайні ложки квіткових головок конюшини настояти 1 годину в закритій посудині в 1 склянці окропу, процідити. Приймати по 1/4 склянки 4 рази на день за 20 хвилин до їди.
Конюшина рілла
![Конюшина. Цілющі властивості](https://fruit-grower.info/wp-content/uploads/2022/07/klever_3.jpg)
Конюшина рілли – Trifolium arvense L.
Сімейство бобові – Leguminosae.
Народні назви: котики.
Опис Однорічна волохата пухнаста рослина з прямим тонким стеблом. Листя складне, трійчасте, з лінійно-довгастими дрібнозубчастими листочками. Квіткові головки поодинокі, волохатий-волосисті, блідо-рожеві, кулясто-довгасті. Висота 5-30 см.
Час цвітіння. Червень липень.
Розповсюдження. Зустрічається майже по всій території України
Місце проживання. Росте на луках і полях із піщаним ґрунтом.
Частина, що застосовується. Трава (стебла, листя, квіткові голівки).
Час збирання. Червень липень.
Застосування. Рослина має в’яжучу, протизапальну, знеболювальну та антисептичну дію.
Настій трави застосовують при проносі, шлунково-кишкових кольках, кривавій сечі, хворобах органів дихання, кашлі та при колітах у дітей.
У німецькій народній медицині настій трави використовують при проносах, дизентерії, цукровій хворобі (діабеті), хворобах дихальних органів, захриплості голосу, кашлі та задишці.
Припарки з рослини застосовують при кашлі, грудному болі та ревматичних болях, а відвар – для обмивання гнійних ран та виразок.
Спосіб застосування.
3 чайні ложки сухої трави конюшини ріллі настояти пів години в закритому посуді в 1 склянці окропу, процідити. Приймати по 1/4 склянки 4 рази на день за 20 хвилин до їди, пити ковтками.
3-4 столові ложки трави заварити окропом, загорнути в марлю. Подушечки вживати як знеболювальні припарки.
Конюшина повзуча
![Конюшина. Цілющі властивості](https://fruit-grower.info/wp-content/uploads/2022/07/maxresdefault-1024x576.jpg)
Конюшина повзуча (конюшина біла) – Trifolium repens L.
Сімейство бобові – Leguminosae.
Опис Багаторічна трав’яниста рослина з повзучими пагонами, що вкорінюються. Листя складне, трійчасте, із зворотнояйцеподібними листочками. Дрібні квітки метеликового типу зібрані в кулясті білі запашні головки на довгих квітконосах. Висота 10 – 25 см.
Час цвітіння. Травень – серпень.
Розповсюдження. На території україни трапляється повсюдно.
Місце проживання. Росте по луках, полях, чагарниках, уздовж доріг.
Частина, що застосовується. Квіткові голівки та трави (стебла, листя, квіткові головки).
Час збирання. Травень – серпень.
Хімічний склад. Квітки містять глюкозиди трифолін, ізотрифолін, ефірну та жирну олію, вітамін С. У листі та стеблах виявлені алкалоїди ксантин, гіпоксантин, аденін.
Застосування. Рослина має загальнозміцнюючу, тонізуючу, знеболювальну, ранозагоювальну та антитоксичну властивості.
Настій та настоянку квіткових головок застосовують при застудних захворюваннях, жіночих хворобах, туберкульозі легень, задусі, грижі, отруєннях, болях при подагрі та як загальнозміцнюючий засіб.
Спосіб застосування.
3 чайні ложки сухої трави конюшини повзучої настояти 1 годину в закритій посудині в 1 склянці окропу, процідити. Приймати по 1/4 склянки 4 рази на день за 20 хвилин до їди.
Конюшина середня
![Конюшина. Цілющі властивості](https://fruit-grower.info/wp-content/uploads/2022/07/gor_2_3.jpg)
Конюшина середня – Trifolium medium L.
Сімейство бобові – Leguminosae.
Опис Багаторічна трав’яниста рослина з вузлуватим згинальним стеблом. Листя складне, трійчасте, з еліптичними довгастими листочками і вузьколанцетними гострими прилистками. Головки овальні, пурпурові, без обгортки. Численні квіти в головках метеликового типу. Висота 30 – 65 см.
Час цвітіння. Травень червень.
Розповсюдження. Зустрічається на більшості території україни.
Місце проживання. Росте на луках, по чагарниках, узліссях на глинистому та піщаному грунті.
Частина, що застосовується. Трава (стебла, листя, квіткові голівки).
Час збирання. Травень червень.
Застосування. Рослина має легку проносну, сечогінну, протилихоманкову, знеболювальну, протизапальну та антисептичну дію.
Настій трави разом з квітковими головками застосовують при головному болі, гарячкових станах, простудних захворюваннях, ревматизмі, як легке проносне при запорах і вживають при нервовому виснаженні (неврастенії).
Листя прикладають до наривів з метою прискорення їхнього дозрівання.
Спосіб застосування.
3 чайні ложки сухої трави конюшини середньої наполягати 1 годину в закритій посудині в 1 склянці окропу, процідити. Приймати по 1/4 склянки 4 рази на день за 20 хвилин до їди.
Автор: